Névtelen Biblia               

Péter 1. levele, a diaszpórák kiválasztott jövevényeinek

Péter, a Messiás Jézus kiküldöttje, a pontuszi, galáciai, kappadóciai, ázsiai és bitíniai diaszpórának az Édesapa Isten előre ismerése szerinti, a Szellem megszentelésében szófogadásra és a Messiás Jézus vérének meghintésére kiválasztott jövevényeinek: Kegyelem és békesség sokasodjon meg számotokra!

Áldott az Isten és a mi Urunk, a Messiás Jézus Édesapja¹, aki az ő nagy irgalma szerint újjászült minket élő elváró reménységre a Messiás Jézusnak a halottak közül való feltámadása által: romolhatatlan és beszennyezetlen és hervadhatatlan örökségre, amely a mennyekben már meg van tartva számunkra, akik Isten csodás erejében katonai védelemmel vagyunk őrizve hit által arra a megmenekülésre, amely kész lelepleződni az utolsó alkalmas időben. Akkor majd ujjongtok, miután egy kicsit most, ha már egyszer így kell lennie, szomorkodtatok sokféle próbáztatásokban, mégpedig azért, hogy a ti hitetek alapos megvizsgáltsága, mely sokkal értékesebb a veszendő, de tűz által megvizsgálandó aranynál: dicséretre és értékelésre és dicsőségre méltónak találtasson a Messiás Jézus lelepleződésekor. Ő az, akit önzetlenül szerettek, miközben még nem is láttátok; ő az, akiben kimondhatatlan és megdicsőült örömmel ujjongtok, miközben most szemmel nem látjátok, de hisztek őbenne; akik elnyeritek a ti hitetek végcélját, lelkek megmentését.²

Amely megmentés felől kutakodtak és nyomoztak azok az isteni szóvivők, akik az irántatok való kegyelem felől közölték szóvivőként Isten akaratát, miközben abba az irányba nyomoztak, hogy mely vagy milyen időre tette azt nyilvánvalóvá a Messiás őbennük levő Szelleme, amikor előre tanúskodott a Messiásra vonatkozó szenvedésekről és az ezek utáni dicsőségekről; akiknek le lett leplezve, hogy nem önmaguknak, hanem nekünk szolgálták fel segédként azokat a dolgokat, amik most híresztelve voltak nektek azok által, akik a Jóhírt hirdették nektek a mennyből küldött Szent Szellemben; ami dolgokba angyalok kívánnak betekinteni. Emiatt, miután felöveztétek a ti gondolkozásotok derekait, józanok lévén tökéletesen reménykedjetek a nektek a Messiás Jézus lelepleződésében folyamatosan hozott kegyelemben.

Mint a szófogadás gyermekei, ne alakítsátok magatokat a ti előző, tudatlanságotokbeli kívánságaitokhoz. Hanem aszerint, hogy aki meghívott titeket, szent, ti is minden életviteletekben váljatok szentekké, mert meg van írva: „Szentekké váljatok, mert én szent vagyok.” És ha Édesapának hívjátok azt, aki személyválogatás nélkül ítél kinek-kinek cselekedetei szerint, félelemben forgolódjatok a ti idegenben tartózkodásotok idején, mint akik tudjátok, hogy nem romlandó dolgokon, ezüstön vagy aranyon lettetek váltságdíjjal felszabadítva a ti ősapáitoktól áthagyományozott hiábavaló életviteletekből, hanem értékes véren, mint szeplőtlen és foltmentes bárányén, a Messiásén, aki egyrészt előre ismerve volt a világrendszer alapjainak lefektetése előtt, másrészt megjelent az utolsó időkben miattatok, akik őáltala hisztek Istenben, aki feltámasztotta őt a halottak közül, és dicsőséget adott neki, hogy így a ti hitetek és elváró reménységetek Istenben legyen.

Miután a ti lelkeiteket megtisztítottátok a valóigazságnak való szófogadással a Szellem által színészkedésmentes testvérszeretetre, tiszta szívből egymást elszántan szeressétek önzetlenül, mint nem romlandó, hanem romolhatatlan magból, az Isten élő és örökre megmaradó Kinyilatkoztatása által újjászületettek. Mert minden hústest olyan, mint a fű, és az ember minden dicsősége olyan, mint a fű virága: elszáradt a fű és annak virága lehullott, de az Úr Kijelentése megmarad örökre. Ez pedig a Kijelentés, ami Jóhírként lett hirdetve felétek.

Miután tehát félretettetek minden rosszaságot és minden rászedő manipulációt, és színészkedéseket és irigykedéseket, és mindenféle rágalmazásokat, mint most született csecsemők, a logikus³, rászedő manipulációtól mentes tejre vágyakozzatok, hogy azon növekedhessetek, ha ugyan megízleltétek, hogy jóságos az Úr, ahogyan akihez, mint az emberek által ugyan elutasított, de az Istennél kiválasztott, nagyra értékelt élő kőhöz odajárultok, ahogyan magatok is, mint élő kövek, szellemi házzá épültök, szent papsággá, hogy felajánlva odavigyetek szellemi áldozatokat, Isten számára a Messiás Jézus által elfogadhatókat.

Emiatt is van benne az Írásban: „Figyelj! Odahelyezek Sionra egy kiválasztott, nagyra értékelt Sarokkövet, és a benne hívő semmiképpen sem szégyenülhet meg.” Nektek tehát, a hívőknek ez az érték; a makacs hitetlenkedőknek pedig „A Kő, amelyet megvizsgálva elutasítottak az építkezők: ez lett a saroknak fejévé” és „megütközés kövévé és botrány sziklájává”, akik makacs hitetlenkedők lévén megütköznek a Kinyilatkoztatásban, amire rendelve is lettek.

Ti pedig kiválasztott nemzetség, királyi papság, szent nemzet, tulajdonlásra való nép vagytok, hogy kihirdethessétek hősies erényeit annak, aki a sötétségből titeket meghívott az ő csodálatos világosságába, akik egykor nem-nép voltatok, most pedig Isten-népe vagytok, akik nem-irgalmazottak voltatok, most pedig irgalmazottak vagytok.

Szeretteim, bátorítva intelek, mint idegeneket és jövevényeket, hogy tartózkodjatok az érzékies hústesti kívánságoktól (amelyek katonáskodnak a lélek ellen), ahogyan a ti életviteleteket a nemzetek között szép becsületességgel helyesen bírjátok: annak érdekében, hogy amiben megszólnak titeket mint gonosztevőket, a ti helyes cselekedeteitekből, miután megfigyelték azokat, dicsőíthessék az Istent a felülvizsgálat napján⁴.

Tehát rendeljétek alá magatokat minden emberi intézménynek az Úrért, akár királynak mint feljebbvalónak, vagy helytartóknak, mint akik Őáltala vannak küldve a gonosztevők megbüntetésére, a jótevőknek pedig megdicsérésére. Mert úgy van az Isten akarata, hogy mint jótevők némítsátok el az értelmetlen emberek tudatlanságát: mint szabadok, és nem mint a szabadsággal a rosszakarat takarójaként rendelkezők; hanem mint Isten rabszolgái.

Mindenkit értékelve tiszteljetek: a testvériséget önzetlenül szeressétek, az Istent féljétek, a királyt értékelve tiszteljétek!

Háziszolgák! Rendeljétek magatokat alá minden félelemben az uraitoknak, nem csak a jóknak és elnézőknek, hanem az elferdülteknek is. Mert ez kegyelem, ha valaki isteni lelkiismerettel visel el szomorúságokat, miközben igazságtalanul szenved. Mert milyen elismerés az, ha bűnt elkövetve és arculverve tűrtök hátrányba kerülve? Viszont ha jótevőként és szenvedőként tűrtök, ez kegyelem Istennél.

Mert erre lettetek meghívva, hiszen a Messiás is szenvedett mihelyettünk, lemásolni való mintát hagyva minekünk, hogy az ő nyomdokaiba léphessetek: aki bűnt nem tett; sem nem találtatott rászedő manipuláció az ő szájában; amikor szidalmazták, nem szidalmazott vissza; amikor szenvedett, nem fenyegetőzött, hanem átadta az Igazságosan Ítélőnek; aki a mi bűneinket maga vitte fel az ő testében a fára, hogy miután meghaltunk a bűnöknek, az igazságosság számára élhessünk egy magasabbrendű értelmes életet; akinek a szétverés utáni véres zúzódásával gyógyultatok meg.

Mert olyanok voltatok, mint tévelygő juhok, de most visszatértetek a ti lelkeitek juhászához és felvigyázójához.

Hasonlóan van a saját férjüknek alárendelődő asszonyokkal: hogy ha némely férfiak makacsul hitetlenkednek is a Kinyilatkoztatással szemben, a feleségük életvitele által Kinyilatkoztatás nélkül legyenek megnyerve, miután megfigyelték a ti félelemben való szentül tiszta életviteleteket; akiknek ne a külső legyen ékességetek⁵, a hajfonogatásé és aranyak felrakásáé vagy ruhák felöltözéséé: hanem a szívnek elrejtett embere a szelíd és nyugodt szellem romolhatatlanságában, ami az Isten előtt rendkívül sokat ér. Mert így ékesítették magukat korábban az Istenben reménykedő szent asszonyok is, mint a saját férjüknek alárendelődők; mint Sára szót fogadott Ábrahámnak, ahogyan úrnak nevezte őt, akinek gyermekei lettetek, mint jótevők és semmilyen felizgató meglepetéstől nem félők.

A férjekkel hasonlóan van, akik ismeret szerint együtt laknak velük, mint gyengébb edénnyel, az asszonnyal, ahogy tiszteletben részesítik őket, mint akik a magasabbrendű értelmes élet kegyelmének társörökösei vagytok, hogy imádságaitok ne legyenek elvágva.

Végül pedig legyetek mindnyájan egyetértők, együttérzők, testvérszeretők, jószívűek, barátságosak, akik nem rosszal fizetnek a rosszért vagy szidalommal a szidalomért, hanem ellenkezőleg: jót mondva áldók, mint akik tudjátok, hogy arra lettetek elhívva, hogy áldást örököljetek. Mert „aki szeretni akarja a magasabbrendű értelmes életet és jó napokat akar látni, tartóztassa meg az ő nyelvét a rossztól, és ajkait, hogy ne szóljanak rászedő manipulációt. Forduljon el a rossztól és tegyen jót, keresse a békességet és kövesse azt. Mert az Úr szemei az igazságosokon vannak, és fülei az ő könyörgéseikre figyelnek, de az Úr orcája a rosszat tevők ellen.”

És ki az, aki rosszul fog bánni veletek, ha a jónak utánzóivá lesztek? De ha szenvednétek is az igazságosság miatt, boldogok vagytok. A tőlük való félelemtől pedig ne féljetek, se zavarba ne essetek. Az Úr Istent pedig szenteljétek meg a ti szívetekben. De legyetek szüntelenül felkészültek a védőbeszédre mindenkinek, aki Kinyilatkoztatást kér tőletek a bennetek lévő elváró reménységről, szelídséggel és félelemmel, mint jó lelkiismerettel rendelkezők, hogy amiben megszólnak titeket, mint gonosztevőket, megszégyenüljenek azok, akik rágalmazzák a ti Messiásban lévő jó életviteleteket.

Mert jobb jótevőként szenvedni, ha az Isten akarata úgy akarja, mint gonosztevőként, mert a Messiás is szenvedett egyszer a bűnök miatt, az igazságos az igazságtalanok helyett, hogy odavigyen minket az Istenhez, miután ugyan halálba lett küldve hústestileg, de meg lett elevenítve a Szellem számára, amelyben is miután elment a börtönben lévő szellemekhez, hírnökösködött az egykor makacsul hitetlenkedőknek, amikor egyszer várt az Isten hosszútűrése Nóé napjaiban a bárka elkészítésekor, amiben kevés, vagyis nyolc lélek lett átmenekítve a vízen át, amely víz most minket is lenyomatszerű ellenképként megment, a bemerítkezés: nem a hústest mocskának eltávolítása, hanem jó lelkiismeretért való kérelem Istenhez a Messiás Jézus feltámadása által, aki az Isten jobbján van, miután felment a Mennybe az angyalok és hatalmasságok és csodás erők őalá történt rendelődésekor.

Tehát, mivel a Messiás szenvedett helyettünk hústestileg, ti is fegyverkezzetek fel ugyanazzal a gondolkozással, hogy aki hústestben szenvedett, már megszűnt a bűné lenni, azért, hogy többé ne emberek kívánságainak, hanem Isten akaratának éljétek a hústestben hátralévő időszakot. Mert elég nekünk, hogy a biológiai önfenntartó életünk elmúlt időszakában a nem-hívő nemzetek akaratát valósítottuk meg, mint akik egykor féktelen kicsapongásokban, kívánságokban, tivornyázásokban, dorbézolásokban, ivászatokban és tiltott bálványszolgálatban jártunk; miközben ők idegenkednek attól, hogy ti nem futtok velük együtt a kicsapongásnak ugyanabba az áradatába,  ahogy gyalázkodnak, akik számot fognak adni a magasabbrendű értelmes élőket és holtakat megítélni készenlevőnek. Mert ezért lett hirdetve a Győzelmi jóhír a holtaknak is, hogy egyrészt meg legyenek ítélve emberek szerint hústestileg, másrészt magasabbrendű értelmes életet élhessenek Isten szerint szellemileg.

Mindennek a vége pedig már elközelített. Tehát legyetek mértékletesek és józanok az imádkozásokra! Mindenekelőtt pedig legyen meg bennetek az egymás iránti elszánt önzetlen szeretet (mert „a szeretet el fogja fedezni bűnök sokaságát”), vendégszeretően egymás iránt, zúgolódás nélkül, miközben ki-ki ahogyan kegyelmi ajándékot kapott, úgy segédkezik egymás iránt, mint Isten kegyelmének becsületes ügyintézői. Ha valaki szól, mintegy Isten beszédeit szólja, ha valaki segédkezik, mintegy abból az erőből segédkezik, amit Isten szolgáltat: hogy mindenben megdicsőülhessen az Isten a Messiás Jézus által, aki számára van a dicsőség és a hatalom örökkön-örökké. Ámen!

Szeretteim, ne idegenkedjetek a ti próbáztatásotok végett tiköztetek történő égéstől, mint amikor valami számotokra idegen dolog lép fel, hanem amennyire közösséget vállaltok a Messiás szenvedésével, annyira örüljetek, hogy az ő dicsőségének lelepleződésekor is ujjongva örülhessetek! Ha korholnak a Messiás nevében, boldogok vagytok, mert a dicsőségnek és az Istennek a Szelleme megpihen rajtatok, aki szerintük ugyan káromoltatik, szerintetek pedig dicsőíttetik. Mert egyikőtök se szenvedjen mint gyilkos vagy tolvaj vagy gonosztevő vagy mint más dolgába avatkozó; ha pedig mint messiási szenved, ne szégyenüljön meg, hanem dicsőítse az Istent ebben a részesedésben! Mert ideje, hogy elkezdődjön az ítélet, az Isten házától elindulva, ha pedig először tőlünk indul el, mi lesz a vége az Isten Jóhírével szemben makacsul hitetlenkedőknek? És „ha az igazságos is nehezen menekül meg, hová tűnik⁶ majd az, aki egyszerre istentelen és bűnös?” Úgyhogy az Isten akarata szerint szenvedők is bízzák rá a lelküket mint hűséges teremtőre jótevésben.

A véneket, akik köztetek vannak, bátorítva intem, én, a véntárs és a Messiás szenvedésének tanúja, aki a lelepleződni készülő dicsőségnek is részese vagyok, hogy juhászként legeltessétek a köztetek lévő nyáját az Istennek, miközben felvigyáztok nem kényszerből, hanem önkéntesen, nem tisztességtelen nyerészkedésből, hanem készségesen, nem mint az örökségek leuralói, hanem a nyáj példaképeivé válók. És a főjuhász megjelenésekor elnyeritek majd a dicsőség hervadhatatlan koszorúját.

Hasonlóan, fiatalabbak, rendeljétek alá magatokat a véneknek!

Mindnyájan pedig, miközben egymásnak alárendelődtök, kössétek magatokat körül az alázatossággal, merthogy „Az Isten az előretolakodó feltűnősködők ellen rendeli magát, az alázatosoknak pedig ad kegyelmet.” Tehát alázzátok meg magatokat az Isten hatalmas keze alatt, hogy felmagasztalhasson titeket alkalmas időben, miután minden gondotokat őrá taszítottátok⁷, merthogy neki gondja van rátok.

Legyetek józanok, legyetek éberek, mert a ti peres ellenfeletek, a Szétdobáló mint ordító oroszlán szertejár, miközben keresi, hogy kit nyelhet el; akinek rendeljétek ellen magatokat, hitben szilárdan, mint akik tudjátok azt, hogy ugyanazok a szenvedések teljesednek be a ti világrendszerben lévő testvériségeteken. A minden kegyelem Istene pedig, aki meghívott minket az ő örök dicsőségébe a Messiás Jézusban, miután egy kicsit szenvedtetek, maga állítson helyre, szilárdítson meg, erősítsen meg és alapozzon meg titeket! Neki jár a dicsőség és a hatalom, örökkön-örökké. Ámen!

Szilvánusz által, akit számotokra hitelesen hűséges testvérnek tartok, röviden írtam, miközben bátorítva intettem és tanúskodtam, hogy ez az Istennek igazi kegyelme, amiben állotok.

Üdvözöl titeket a babilonbeli veletek együtt kiválasztott közösség, és Márk, az én fiam. Üdvözöljétek egymást az önzetlen szeretet csókjával!

Békesség mindnyájatoknak, akik a Messiás Jézusban vagytok! Ámen!

¹ Áldott az Isten és a mi Urunk, a Messiás Jézus Édesapja: Ez az áldás Pál efezusi és 2. korinthusi levelében is megtalálható. Fordítható így is: „Áldott az Istene és Édesapja a mi Urunknak, a Messiás Jézusnak”, mert maga Jézus mondta: „Felmegyek az én Édesapámhoz … és én Istenemhez”. Az ‘áldott’ szóra a görögben használt εὐλογητός (e.: „eulogétosz”) szót kizárólag Istenre használják, emberre az εὐλογημένος (e.: „eulogémenosz”) szót alkalmazzák.

² Lelkek megmentését: a görög σωτηρία (e.: „szótéria”) jelentései: „szabadulás, szabadítás, megmentés, megmenekülés, üdvösség”, vonatkozhat mind jelenbeli, mind jövőbeli eseményre. Mivel itt nincs kitéve a birtokos névmás, de az ógörögben elhagyható, ezért ez a rész fordítható így is: „lelkeitek megmenekülését”.

³ Logikus: a görög λογικός (e.: „logikosz”) jelentései: ‘a (kinyilatkoztatott „logosz”) beszédhez tartozó, ésszerű, logikát követő’.

⁴ Megfigyelték, felülvizsgálat: szójáték a görögben: a nemzetek a hívők cselekedeteit figyelik meg, Isten pedig a nemzeteket visgálja felül azon a napon.

⁵ Ékességetek: vagy világotok. A görög κόσμος (e.: „koszmosz”) egyszerre jelenti az univerzumot, az emberi világrendet, a női ékességet és a dekorációt (pl. a csillagok az ég dekorációi). Ebben a környezetben jelentheti azt is, hogy ne a külsőről szóljon a nők világa. Igei alakjából, mely a következő mondatban szerepel („ékesítették”), származik a ‘kozmetikáz’ szavunk.

⁶ Hová tűnik: így is fordítható: „hol tündököl”, „hol tűnik fel”, esetleg: „hová kerül”.

⁷ Taszítottátok: a görög szó gyökere, a ρίπτω (e.: „piptó”) a Bibliában általánosan használt íves hajítással (gör.: βάλλω, e.: „balló”) szemben ‘hirtelen lökést’ jelent, ‘odavágni’ vagy ‘eltaszítani’ valamit, esetleg ‘leszórni’, ‘ledobni’.